Joskus yöllä herään junan ääneen.
Se jyskyttää asunnon läpi.
Tuntuu kuin se nostaisi minut sängystä.
Korviahuumaava jyrinä ja sitten hiljaisuus.
Olen yksin, Exley. - Minä keskeytän.
Voisitko laulaa?
Laulun? - Niin.
En ole valmistellut mitään. - Yritä vain.
Mikä tahansa laulu? - Mitä vain mieleen tulee.
Heti kun olet valmis.
En osaa muita sanoja. - Se oli oikein kaunista.
Näkemiin. - Samoin.
Kiitos.
Hänest' jokin henki leijailee.
Onko talttaa, jok' hengen taltuttaa?
Älköön minua pilkattako.
Sillä suutelen häntä.
Hän on lämmin
Jos tämä taikuutta lienee, -
olkoon se taidetta, totta kuin syöminen.
Esitys loppui juuri. Olen pukuhuoneessa.
Vatsa on reistaillut koko päivän.
Lattia kolisee taas. Se ei ole sinun vikasi.
Lähdetkö ulos? Minua väsyttää, menen kotiin.
Anteeksi myöhästyminen. Haroldin tietokone temppuili.
Reese, sinua kysyi joku nainen, odottaa näyttämön ovella.
Hyvin tyylikäs. - Kiitos, Ruthie.
Reese, olen Lori Lansky. Hieno esitys.
Loppu on niin liikuttava. Varas oli hurmaava.
Hei, Ray. Tämä on Lori.
Hieno esitys.
Lähdethän Niagaralle...? Nähdään siellä.
Näkemiin, Ray.
Siinä meni varkaamme. Voinko tarjota drinkin?
Kuka olet? - Olen kustannustoimittaja.
Tapaan varkaamme. - Saanko liittyä seuraan?
Tänne päin.
Onko kyse isästäni? - Tavallaan.
Mitä kuuluu? - Ei mitään.
Vältteletkö vaikeuksia...? Talo tarjoilla.
Isästäsi... - Kätketyistä käsikirjoituksista?
Mitä hän laittaa kolaansa? Naiko hän kirjeystäviään?
Syvällistä paskaa. - Sudet ovat näköjään iskeneet.
Olette sinnikkäitä. - Hän ei ole julkaissut 20 vuoteen.
Et ole paljosta jäänyt paitsi. - Hänellä on romaani valmiina.
Hän lähetti kaksi lukua kustantajalle. - Seitsemän vuotta sitten.
37 sivua kirjoitusvirheineen.
Kustannustoimittaja luuli sitä lukutaidottoman ääneksi.
Minä uskon, että hän työstää mestariteosta.
En tullut romaanin takia.
Vanhempiesi olivat kirjeenvaihdossa suhteensa alkuvaiheessa.
Tiedät kyllä sen...
Isäsi piti itseään vihaisena amerikkalaisena maastamuuttajana.
Seurustelun alkuajan hän asui etelä-Ranskassa. Jos muistan oikein, -
isäsi kirjoitti ensimmäisiä lukuja "People's Parkista" -
ja äitisi viimeisteli opintojaan USA:ssa.
Ennen äitisi kuolemaa isäsi palautti kirjeet hänelle.
Äitisi laittoi ne laatikkoon. - Ja?
Ja jätti ne sinulle.
Onko tämä yksi kirjeistä? - Kopio varhaisesta kirjeestä.
Kirjeitä on noin 150 paria. - Mistä sait tämän?
Enoltasi. Richard oli äitisi pesänjakaja.
Mistä löysit hänet?
Olin hautajaisissa. Toivoin tapaavani sinut.
Minulla oli ensi-ilta.
Mausteet ovat pesässä. - Mitä?
Hetkinen.
Sinä haluat siis kirjeet? - Haluan ostaa ne sinulta.
Mitä tarjoat? - 100.000 dollaria.
Puolet heti kun saan kirjeet. Puolet kun ne on julkaistu.
Voin suositella sinulle agenttia.
Kuinka jalomielistä.
Oletko puheväleissä isäsi kanssa? - Ei sillä ole väliä.
Miksi? - En suostu siihen.
Mieti asiaa. Kotinumeroni on kortin takana.
Mieti asiaa.
Häivy.
Reese. - Rob!
Mitä kuuluu? - Sitä tavallista paskaa.
Käyn koeluvuissa, katson kun pyykit lisääntyvät.
Mitä teet keskustassa? - Vahdin asuntoa Bond Streetillä.
Puolipysyvää sohvasurffailua.
Olet kuulemma näytelmässä. - "Talvinen tarina" La Mamassa.
Se loppuu tänä viikonloppuna. Mitä sinä teet?
Olin oudossa Moliére-työpajassa nyrkkeilykehässä.
Se loppui pari viikkoa sitten.
Taidan muuttaa Coloradoon ja mennä ranchille töihin.
Aitoja ihmisiä, lehmiä ja paskaa.
Kuulin äidistäsi. Otan osaa.
Oletko kunnossa? - Kaikki on ihan hyvin.
Jos haluat suostutella minut olemaan muuttamatta Coloradoon...
niin soittele.
Minulla on vielä tämä tyhmä känny. Minuutit raksuttavat. Nähdään.
15 vuotta sitten hän oli minusta maailman hauskin, fiksuin ja seksikkäin.
Nyt ajatus hänestä samassa huoneessa oksettaa.
Aika muuttaa ihmisiä. Onneksi meillä ei ole lapsia.
Onko kaikki hyvin? - On, miksi?
Olet niin ajatuksissasi, tuskin kosket salaattiisi.
Olen aika puhki. Show on pian ohi, sen sellaista...
Ihailijakerhomme ei lopeta vaikka näytelmä loppuisikin.
Tapaatko sukuasi lomilla? - En.
Missä vanhempasi ovat? Et koskaan puhu heistä.
Ei ole paljon puhumista. - Niin hassustiko asiat ovat?
Olet tervetullut luokseni kiitospäivää viettämään.
Sinne tulee pari tuttua. Teen kurpitsapiirasta ja kalkkunaa.
Täytteen teen mummin omenareseptin mukaan.
Mitä kädellesi on käynyt? - Löin sen kun syötin Spikeä.
Miten Spike jaksaa? Vieläkö se valvottaa yöllä?
Se jaksaa hyvin. - Söpöä että pelastit kissanpennun.
Minä en pystyisi siihen tässä kaupungissa.
Mitä nyt?
Täällä ei ole kolikkopuhelinta. - Lainaa kännyäni.
Ihanko totta?
Ilman muuta. - Kiitos, Didi.
Hei sitten.
Se oli hienoa.
Kiitos. - En tiennyt, että osaat soittaa.
Minne sinä menet? - Ruokkimaan kissaani.
Jää tänne. - En voi.
Ruoki se aamulla. - Se on sairas.
Reese...
Mitä sinä pelkäät?
En tiedä.
Reese, tässä tri Barrett pieneläinklinikalta.
Ikävä kyllä Spiken kokeissa paljastui leukemia.
Soita mahdollisimman pian, niin voimme miettiä ratkaisuja.
Sain viestisi. - Tarvitsen rahaa matkaan.
Järjestän lentolipun. - En lennä.
Hyvä on. - Tarvitsen käteistä.
En tiedä järjestyykö käteinen.
Täytyy puhua pomolleni. Se kestää pari viikkoa.
Unohda se. - Hetkinen...
Vuokraatko auton? - Menen bussilla.
Tarvitsen rahaa röökiin... Ja tupakkaan.
Pitäähän tytön syödä.
Siinä se. Koska lähdet Michiganiin?
Parin päivän päästä.
Miten saan sinut kiinni? - Minä soitan sinulle.
Odotan sitä. Kiitos drinkistä.
Onnea matkaan, Reese.
Mitä nyt? - Tupakkatauko.
Onko kaikki hyvin? - On. Missä olemme?
Travers Cityn ulkopuolella.
Hei.
Kuka sinä olet? - Corbit.
Onko isäni kotona? - Kuka isäsi on?
Don Holdin. - Onko sinulla papereita?
Papereita? - Passia tai ajokorttia.
Oletko tosissasi? - Olen.
Syntymäpäiväsi...? - 6.4.1980.
Horoskooppimerkki? - Oinas.
Oletko joku henkivartija? - Tavallaan.
Hän on autotallissa. - Mitä hän siellä tekee?
Hän asuu siellä. - Kuka talossa asuu?
Minä ja Shelly. - Kuka Shelly?
Eräs tyttö. Et tunne häntä.
Näytät erilaiselta kuin kuvissa. - Ihmiset muuttuvat.
Minun pitää nyt harjoitella. - Hyvä on.
Jos näet herra Holdinia, sano että pallit ovat puhtaat.
Kuka siellä? Corbit...? Shelly?
Reese... - Hei, isä.
Tule peremmälle.
Istu toki. - Olen istunut koko päivän.
Olipa tämä yllätys.
Otatko juotavaa? - Otan.
Mitä pillereitä nuo ovat? - Äitisi unilääkkeitä.
Otan niitä harvoin.
Miksi tulit kotiin? - Ajattelin että on jo aika.
Jos haluat rahaa, sano vain.
Miten hautajaiset menivät? - Hyvin hillitysti.
Monet fanit tulivat. Ei mitään ihmeellistä.
Mihin hänet haudattiin? - Hänet krematoitiin.
Dick-enosi vei tuhkat Louisvilleen.
Se tyyppi talolla sanoi että asut täällä.
Minulla on kirjani, sänkyni ja työpöytäni.
Tässä on uusi uuni.
Kirjoitatko? - Vähän, silloin tällöin.
Shelly.
Tämä on tyttäreni Reese. Reese, tämä on Shelly.
Reese tuli juuri New Yorkista. - Onpa tämä yllätys.
Ole hyvä.
Auto pitää taas outoa ääntä. - Pyydän Corbitia katsomaan.
Pistän nämä jääkaappiin.
Oli hauska tavata, Reese.
Mistä hän on? Wimbledonista? - Hän on entinen oppilaani.
Hän tarvitsi pakopaikan.
Hänestä on paljon apua.
Vieläkö opetat? - Lopetin pari vuotta sitten.
Miksi? - Väsyin siihen.
Corbit... tule sisään.
Tapasitkin jo tyttäreni.
Hän jää tänne epämääräiseksi ajaksi.
Taloonko? - Vanhaan huoneeseensa.
Entä Shelly? - Hän voi nukkua sohvalla.
Yläkerran huone on vapaa. - Sinne ei voi mennä.
Ei kai se Shellya haittaa.
Shelly käski sanoa että illallinen on tasan klo 18.30.
Jos Reese ei pidä kanasta, -
maanantailta jäi lihamureketta ja paistettuja perunoita.
Sano Shellylle että Reeselle käy kana.
Tiiaus on 55 minuutin päästä. - Olen kyllä valmis.
Tiiaus? - Golfia.
Koska olet golfin aloittanut? - Kunhan vähän pelailen.
Onko Corbitkin entinen oppilas? - Ei.
Kun vielä asuin talossa, löysin hänet eräänä aamuna sohvalta.
Olet luonut tänne oman pikku Utopiasi.
Se toimii hyvin. - Äiti olisi ihmeissään.
Mary innostuisi siitä.
Nähdään päivällisellä. - Hyvä on.
Hei...
Lämmin vesi ei toimi.
Vedä vessa pari kertaa, niin vettä tulee.
Kyllä se järjestyy. Putket...
Nauti suihkustasi. - Kiitos.
Rentoudu.
Katso palloa. Rauhallisesti.
Hienoa, se oli jo hyvä. Paljon parempi.
Anteeksi.
Voi hitto! - Laita se kylmän veden alle.
Jos tulit auttamaan, kaikki on hallinnassa.
Voisitko selittää tuon golfhomman?
Don lyö palloja joka päivä. - Missä huonekalut ovat?
Muuttomiehet veivät ne takapihalle.
Corbit, sanoisitko rukouksen?
Rukouksen? - Niin.
Etkö olekaan ateisti? - Ruokarukous käy.
Vau. - Mitä nyt?
Onko tämä sama mies joka sanoi 6-vuotiaalle -
että joulu on republikaanien kapitalistinen Hallmark-salajuoni.
Ja että jos Jeesus eläisi tänään -
hän mobilisoisi Nicaraguassa sandinisteja. Antaa palaa.
Corbit.
Rakas Jumala... Kiitos ruuasta ja seurasta.
Reese vaikuttaa mukavalta, kiva että hän tuli
Kiitos mukavasta kodista. Aamen.
Mitä sinä otat?
Salaattia? - Kiitos.
Rintasi ovat mahtavia. - Mukava että pidät niistä.
Miten peli sujui? - Hänellä sujui hyvin.
Pitää hommata uusi draiveri ja puunelonen.
Pystytkö hoitamaan sen? - Tilataan postimyynnistä.
Don, et ole koskenutkaan ruokaan.
Ehditkö katsoa autoa? - Suodatin on vanha.
Vaihdan sen aamulla. - Corbit on hyvä mekaanikko.
Hän korjasi kilpaveneitä.
Evinruden ulkolaitamoottoreita. - Ja hän on myös muusikko.
Mitä sinä työstät nyt? - Uusia juttuja.
Hän oli kristillisessä bändissä Flintissä.
Mikä sen nimi olikaan? - Punching Pilot.
Jätin bändin koska he siirtyivät skahan.
Jätin sen siis.
Reese, annatko perunoita?
Kiitos.
Ole hyvä.
Don, sinun täytyy syödä.
Lainaa autoa.
Kuulitteko? Lainaan autoa. - Onko sinulla ajokortti?
Totta kai. Missä avaimet ovat? - Minne sinä menet?
Ei minnekään, selvitän vain päätäni. Saanko avaimet, Shelly?
Ne ovat autossa. - Kiitos.
Mitä otat? - Jameson jäillä.
Se tekee kolme taalaa.
Kiitos. Mistä päin olet?
Täältä, alunperin. - Paljasjalkainen.
Missä asut nyt? - New Yorkissa.
Siellä tuoppi maksaa viisi taalaa ja taala tulee tippiä.
Jolleivät asiakkaat ole Euroopasta, jolloin tippiä ei tule.
Heillä on hienot vaatteet. - Olet näköjään baarimikko.
Tänne kannattaa tulla viskin ja esiintyjien takia.
Tiistaisin klo 21, kuka vain voi tulla.
Mikä sinun nimesi on? - Reese.
Minä olen Brian. - Hauska tavata.
Brian... - Niin?
Tiedätkö mistä täällä voisi hankkia vähän juttuja?
Et varmaan tarkoita futislippuja.
En tosiaan. - Valitan, en voi auttaa.
Crack-kokaiinia... Näin sellaista tv-sarjassa
Crack pistää pään sekaisin. - Hienosti sanottu.
Etkö koskaan koputa? - Anteeksi.
Haluatko kuunnella musiikkia? Kellarissa on hyvät vehkeet.
Ei oikein nyt, minua väsyttää.
Joku toinen kerta. - Ei sinun ole pakko.
Sinulla on parempaa tekemistä. - Kuuntelen kyllä, mutta ei nyt.
Onko sinulla rajauskynää? - Mitä?
Nähdään myöhemmin.
Hyvää yötä, Corbit.
Hyvää yötä, Reese.
Hei...
Laitoin puhtaat lakanat sänkyysi, ja arkussa on viltti.
Yöllä tulee kylmä ja Don säästää lämpöä.
Tiedän, asuin täällä 18 vuotta.
Ja missä peittoni on? - Pesen sitä juuri.
Luet aika paljon.
Kun kasvaa uusmarxisti- hippiperheessä joka vihaa telkkaria, -
Nancy Drew on pian tytön paras ystävä.
Saanko kysyä jotain? Kilpailivatko vanhempasi?
Eivät oikeastaan, heidän työnsä on niin erilaista.
Isä kirjoittaa painajaisia Berkeleyn opiskelijoista -
jotka vetävät Uzin esiin puistossa.
Äiti kirjoitti pikkukaupunkien keskiluokasta.
Äitisi kirjoitti myös kirjallisia painajaisia.
Pseudokirjallisia rakkaustarinoita jotka oli naamioitu satiiriksi.
Tiedät sen paremmin. Olen lukenut kaikki heidän kirjansa.
Mutta en silloin ollut täällä. - Nyt olet.
Niin.
En ole nähnyt kenenkään tuskailevan jokaista lausetta kuten isäsi.
Opettajana hän saarnasi nopeasta kirjoittamisesta -
ja nopeasta näppäilystä, kuin kirjoittaminen olisi urheilua.
Nyt kappaleen tuottaminen on kuin hampaita kiskoisi.
Onko hän näyttänyt kirjoituksiaan? - Piti ostaa kaikki hänen kirjansa.
Mielenkiintoinen lapsuus. - Niinpä.
Jos kisaa huomiosta kirjoituskoneiden kanssa, itsetunto kärsii.
Ja nyt olet näyttelijä. - Mitä tuo tarkoitti?
Se on mielenkiintoista... Kaikki se huomio.
Shelly. - Niin?
Kuinka vanha olet? - 23. Miksi?
Laskeskelin ikäeroa, jos vaikka nait isääni.
Voinko auttaa? - Toivottavasti.
Olen Dean Gerald. Leiriydyin White Fish Pointin lähellä.
Kuulin, että kirjailija Don Holdin asuu täällä.
Oletko joku entinen oppilas?
Olen kirjoittajakurssilla Iowassa.
Herra Holdin kävi vierailuluennolla siellä.
En ollut itse siellä, mutta kuulin siitä.
Et siis ole koskaan tavannut häntä? - Olen vain ihailija.
Anteeksi, Reese. - Mitä hittoa...?!
Se on 500 taalan kamera. - Valokuvaaminen kielletty.
Hyvä on. - Herra Holdin kului äskettäin loppuun.
Onko hän kuollut?
Hän sai maalliset asiansa hoidettua.
Hän ei voi enää puhua siitä, joten häivy ennen kuin isken taas.
Tajusitko? Minulla on useita karatevöitä.
Minä lähden nyt.
Jos herra Holdin päättäisi herätä taas henkiin -
ja jatkaa maallisia asioitaan -
voisitteko antaa tämän?
Se on harmiton ihailijakirje.
Jos hän herää henkiin, annan tämän hänelle.
Etsitkö jotain tiettyä? - Säikytit minut.
Tässä on Donin haastatteluja. - Älä sano häntä Doniksi kuulteni.
Tulee mieleen parinvaihtojuhlat ja kireät uikkarit.
Donin oppilaat sinuttelevat häntä. - Onpa tasa-arvoista.
Siinä on rojaltilaskelmia ja veropapereita.
Miksi ajatus sinusta avustajana nostaa ihon kananlihalle?
Enhän minä täällä nuuski. - En nuuski. Tämä on kotini.
Kasvoit täällä, kestit kaikki kauheudet -
joita hienojen taiteilijoiden tytär kärsii.
Sitten häivyit ikiajoiksi.
Niinkö hän kertoi? Että karkasin?
Eikö sinulla ole omaa perhettä analysoitavana?
Kuvittelen sinut ainoana lapsena, joka kasvoi melkoisessa linnassa.
Isä ikuisesti tennisvaatteissa, äiti pelasi sulkapalloa ja joi teetä.
Painu takaisin Narniaan ja jätä isäni rauhaan.
Ihan totta, Reese, olen ainoa lapsi ja isäni pelasi paljon tennistä.
Ja äiti olisi halunnut teetä krokettipelin jälkeen joka päivä.
Mutta minä kasvoin kaupungin vuokrakaksiossa Shepherds Bushissa.
Ja vaikkei se sinulle kuulu, vanhempani ovat kuolleet.
Kun keksit, mitä etsit, niin sano.
Voin ehkä auttaa.
Mitä sinä teet? - Töitä.
Mikä tuosta tulee?
Herra Holdin pääsee taloon sisäkautta.
Tapahtuiko hänelle jotain? - Miten niin?
Miksi hän piileskelee? Onko joku pelotellut häntä?
En tiedä. Hän viihtyy sisällä.
Tiedätkö mitään näistä? - Ne ovat Shellyn.
Onko hän sairas? - Oli. Hän ei halua puhua siitä.
Tehdäänkö jotain ruuan jälkeen? - Okei.
Hyvä homma.
Reese... en ole mikään poliisi tai sellaista, -
mutta toisten lääkkeiden ottaminen on laitonta.
Hei...
Hei, Reese. - Mitä sinä teet?
Olen heräilemässä.
Oletko kunnossa?
Olen, vähän pyörryttää vain.
Voisitko antaa bourbonini?
Mitä aiot tehdä tänään? - Taidan mennä järvelle.
Laita kunnolla vaatetta päälle.
Isä...
Jättikö äiti minulle jotain?
Jos rahaa jää, juristi ottaa yhteyttä.
Tarkoitin muuta kuin rahaa.
Dick-eno lähetti tuon laatikon pari kuukautta sitten.
En ole katsonut mitä siellä on, mutta katso toki.
Mitä siinä on? - Kaikenlaista kamaa.
Corbit sanoi että Shellyllä oli terveysongelmia.
Hän oli välillä huonossa kunnossa. - Mikä häntä vaivasi?
Endometrioosi. Lääkärit kokeilivat kaikenlaista, -
mikään ei auttanut joten kohtu poistettiin.
Hänellä ei ollut muita kuin minä.
Hän on mukava tyttö, anna hänelle mahdollisuus.
Rakastan sinua, Mary
Uunissa on sinulle ruokaa.
Vieläkö se ilta on OK? - Onko jotain hullusti?
Missä huoneessa hän sen teki?
Tämä ei ole oikea paikka ja aika tälle.
Missä huoneessa?
Ole hiljaa, Shelly. Missä? Kellarissa? Kylpyhuoneessa?
Yläkerran työhuoneessa. Löysin hänet roikkumasta oven koukusta.
Hän käytti solmiota.
Tässä Rob. Jätä viesti.
Hei...
Heipä.
Äiti soitti sitä aina. - Niin.
Mutta eri sävellajista. - Se kuulosti hyvältä.
Pitää tehdä töitä.
Isä... oletko vihainen minulle tai jotain?
Olen vain vähän pettynyt. - Miksi?
En tiedä...
Olisi ollut mukavaa, jos olisit tullut hautajaisiin.
Hän ei ollut täydellinen, mutta oli sentään äitisi.
Sitäkö hän oli? Minun äitini.
Nainen, joka piti minua kuriositeettina koko elämäni.
Hän kärsi. - Hänkö kärsi?
Me kaikki kärsimme. Koko talo oli yhtä kärsimysmuseota.
Teimme parhaamme. - Älä syytä minua pettymyksestäsi.
Montako kertaa näitte minut näyttämöllä? Kerran.
Kerran 7. luokalla, kun esitin Wendyä Peter Panissa.
Sinun piti herättää äiti lopussa.
No vittu jos en tullut hautajaisiin. - Älä kiroile.
Ole hiljaa!
Hei, Reese.
Oletko sinä joku hiton homo?
Jumala on perämieheni. - Mikä vitun perämies?
Jeesus rakastaa minua ja sinuakin.
Corbit... Don kyseli sinua.
Äitisi puhuu kolmannessa kirjeessään itsemurhasta.
Hukkuminen olisi liian pelottavaa -
ja kuula kalloon olisi liian sotkuista.
Hän asui St. Louisissa ja työsti toista romaaniaan.
Isäsi vastasi että hän tekee kaikkensa estääkseen sen.
Hän lentäisi kotiin jos olisi pakko.
Seuraavassa kirjeessä äitisi voi paremmin -
eikä hautonut enää itsemurhaa.
Hänellä oli ajatus seuraavasta kirjasta.
Saanko lainata savukkeen?
Sen nimi oli St. Louis.
Myöhemmät kirjeet, varsinkin numerot 77 - 123...
ovat vähemmän kiihkeitä.
Ne ovat lähes katkeria, ehkä mustasukkaisia.
Numerosta 130 eteenpäin kirjeissä on -
pari-kolme mitäänsanomatonta puolilausetta.
Sitten ne loppuvat.
Aiotko julkaista ne?
En tiedä, Shelly.
Toivottavasti se on sen arvoista.
Kiitos savukkeesta.
Shelly... Löysin nämä sängyn alta.
Kiitos.
Ilman isääsi en olisi ikinä selvinnyt tästä.
Omalla hiljaisella tavallaan hän välittää muista kovasti.
Hän haluaisi tutustua sinuun.
Se kestää oman aikansa.
Kiitos näistä.
Isä... Oletko kunnossa?
Anna minun olla.
Voisimmeko jutella?
Mene pois.
Oletko kunnossa? - Olen.
Saatko käden nyrkkiin?
Noin.
Sattuuko? - Vähän.
Corbit, olen pahoillani siitä eilisestä.
Se oli tosi outoa.
Missä kajal on? - Liian Adam Antia.
Se näytti ihan hyvältä. - Niinkö?
Se puki sinua. Näytit ahmalta.
Ahmalta? - Ahmat ovat siistejä.
Niin ovat.
Kaupungissa on kapakka jossa voi esiintyä keskiviikkoisin.
The Great Notch Inn. Mene sinne ja laula jotain.
En oikein tiedä. - Mikset?
Muiden ihmisten edessä minulle tapahtuu jotain -
jos yritän soittaa ja laulaa yhtä aikaa.
Mitä tapahtuu? - Menen ihan lukkoon.
Jos olen yksin, kaikki on hyvin, tai jos vain laulan tai soitan.
Mutta jos teen molempia niin se ei suju.
Miten se onnistui Punching Pilotissa?
Olin komppikitaristi.
Kerran yritin laulaa, mutta siitä ei tullut mitään.
Mitä tapahtui? - Homma meni paskaksi.
Anteeksi sanavalinta. Minä lukkiuduin täysin.
Keikka keskeytyi, ja sitten potkaisin rumpalia.
Hän oli sellainen Black Sabbath-kopio.
Tuli tappelu ja mursin hänen solisluunsa.
Minut potkittiin pois.
Se oli aika paha sotku.
En ole esiintynyt yksin ennen. Se on aika pelottavaa.
Kokeile nyt vain. Kerranhan sitä vain eletään.
Shelly tulisi varmasti. - Luuletko?
Luulen. Minäkin tulen.
Hyvä on.
Karate... - Karate.
Auttaa rentoutumaan.
Ei hätää, olen pasifisti.
Kelpaako seura? - Kyllä.
Juoksetko pitkänkin lenkin? - 3 kilometriä, jos pystyn.
Urheilijan päivät ovat jo ohi.
Juostaanko kilpaa?
Oletko varma? - Jos se käy.
Jos saan sydänkohtauksen, se on sinun syytäsi.
Jatketaan. Seuraavaksi Corbit.
Tule tänne, Corbit.
Mistä olet kotoisin? - Alunperin Pontiacista.
Olen asunut täällä puolisen vuotta.
Tervetuloa Great Notch Inn, jossa onni ja rakkaus ovat sukua.
Vai mitä, ystäväni?
Mitä laulat tänään? - Eaglesien "I Can't Tell You Why".
Kuulostaa hyvältä. Aplodit Corbitille.
Kokeilua... Yksi, kaksi...
Kokeilua. Yksi, kaksi... 17-18...
Se oli vitsi.
Haluaisin omistaa tämän laulun Reeselle.
Anteeksi.
Varasuunnitelma.
Se oli hienoa, Corbit. Olen ylpeä sinusta.
Kiitos, Shelly. - Varasuunnitelma oli hieno.
Niin oli.
Kiitos, Reese. - Se oli mahtavaa.
Sanon vain hyvää yötä isälle.
Isä?
Isä...
Isä!
Herää, isä!
Et voi tehdä näin! Herää nyt!
Neiti Holden, olen tohtori Staley. Pete Staley.
Tulisitko hetkeksi tänne?
Hänen sydämensä ei pysähtynyt. Unilääke vaikuttaa viiveellä, -
joten hän ei saanut toivomaansa suurta annosta.
Paraneeko hän? - Aivoihin ei jäänyt vammoja.
Elintoiminnot ovat normaalit, hänellä on vahva sydän.
Nesteytämme häntä suoneen.
Soitamme, jos yön aikana tulee ongelmia.
Golf Kirjoittanut Don Holdin
Hän oli hereillä. - Hän mumisee ja nukahtaa taas.
Elintoiminnot ovat vakaat.
Painakaa nappia jos tarvitsette jotain.
Kauanko olet ollut siinä? - Jonkin aikaa.
Haluatko jotain? - Janottaa.
Kiitos.
Haluatko lisää? - Ei, mutta tupakka kelpaisi.
Niin minullekin, mutta se aiheuttaisi hälytyksen.
Mikä tuo on? - Se on romaanisi.
Kaivoin sen ylös pihalta. - Corbitin piti pitää sitä piilossa.
Paljonko olet lukenut? - Olen puolivälissä.
Näen kirjasi ensi kertaa käsikirjoituksena.
Virheet ovat viehättäviä. - Teen paljon kirjoitusvirheitä.
Onko se huono? - Ei, se vaikuttaa erilaiselta.
Et kai pilaile...? - En.
Shellyn mielestä se on melkein sentimentaalista. Onko sinusta?
Vähän, mutta sehän on rakkaustarina.
Alanko pehmentyä? - Ihan selvästi.
Se mitä sanoin silloin... Olen tosi pahoillani.
Se ei ollut reilua. - Me sotkimme kaiken, Reese.
Teitte parhaanne, aivan kuten sanoit.
Miksi hän oli kotona? - Hän oli yksinäinen.
Olimme molemmat yksinäisiä.
Ajattelen häntä koko ajan.
Tule tähän.
Lopetahan nyt. - Selvä.
Miten Corbit ja Shelly jaksavat? - Oikein hyvin.
He ovat odotushuoneessa. Haenko heidät?
Jää tänne. - Monopolisoin sinua.
Jää tänne. - Hyvä on.
Kun saat tuon loppuun, kerro mitä mieltä olet.
Lupaatko? - Lupaan.
Hei, Corbit.
Hei, herra Holdin.
Mitä kuuluu? - Olen vähän väsynyt.
Olemme vain vähän aikaa.
Marylle, elämäni rakkaudelle
Joskus yöllä herään junan ääneen.
Se jyskyttää asunnon läpi.
Tuntuu kuin se nostaisi minut sängystä.
Korviahuumaava jyrinä ja sitten hiljaisuus.
Olen yksin, Exley.
Yksin kaupungissa, jossa tuntee itsensä vanhaksi ja käytetyksi.
Mutta olen onnekas. Pimeimmälläkin hetkellä -
minä selviän siitä jotenkin.
Hieno esitys. - Kiitos, Ben. Samoin.
Kiitos Zipposta. - Kiitos kukista.
Ihailijakirje.
Reeselle ensi-iltana:
Kunpa voisin olla siellä. Ajattelen sinua. Rakkaudella, isä.
Hei. Luulin että lähdit pois.
Kiitos. - Onneksi olkoon.
Sait ilmaisen lipun. - Niin, tuosta vain.
Olit hyvä. - Kiitos.
Kävelläänkö? - Kävellään vain.